Chceli by sme našim návštevníkom pripomenúť...
že dokumentárny film o tvorbe Alexa Katza...
sa začne premietať o 10 minút v Brunnellovom divadle.
->>>SSG-2oo3<<<- uvádza
SK SUBTiTLES by tEnCo
"TVAR VECÍ" "SEXUÁLNA REKONŠTRUKCIA"
Prekročili ste zábranu.
Prekročili ste zábranu, pani.
Slečna.
Prepáčte, slečna, ale...
Chcela som.
To by ste nemali, takisto ani fotiť.
Práve preto som sa o to pokúsila. Prečo?
Aby som videla, čo sa bude diať.
No...
prišiel som ja.
Ja... ja... musel som sem prísť, ako som to aj spravil a požiadal vás aby ste ustúpila.
A ak niekto neustúpi, tak potom čo?
To neviem.
Nikdy som nikoho nemusel napomínať, aby ustúpil.
Povedal som to asi len štyri krát a vždy ma poslúchli.
A čo ak som ja prvou osobou, ktorá neustúpi, potom čo?
Pozrite, za 10 minút mám padla. Asi tu ostanem a uistím sa, že sa ničoho nedotkli.
- Naozaj? - Áno.
Hej... no, mal by som vás nechať druhej zmene alebo vás z tadiaľto vykopnúť, alebo čo.
Takže vy ma neschmatnete alebo čo?
Nechcete mi tým pokaziť celý víkend, však?
To som neplánovala, ale nie som až tak veľmi proti.
Pozrite, ak ste sa zbláznili, napíšem o tom správu.
Som tu do 5:00, 5:30 a mám ešte ďalšiu prácu, preto sa musím dostať do videopožičovne.
Aha, tak teda tam...
Tam som vás videla. Myslím, že ste mi raz pomohli.
Áno? S čím?
S Portrétom Doriana Graya.
Našli ste ho v "dráme" a nie v "klasike."
Správne! Spomínam si na to!
- Niekto to zle založil. - Áno! Áno, za Kabaret.
Je to komické.
Aj tak... pomohli ste mi. Bolo to... milé.
Vďaka.
Ale vy mi moju láskavosť nevrátite, však?
Myslíte tým, ustúpiť...
- Nie, p... p...prepáčte. Nemôžem. - Prečo?
Je to dosť veľká socha.
Môžete si ju pozrieť rovnako aj od tadiaľto.
Chcete pravdu? Idem tú sochu znehodnotiť.
To je farba?
- Áno, je. - Skvelé.
Hej, nie je príliš múdre brať farbu do múzea.
Prečo ju tu máte?
- Idem niečo spraviť s tou nahotou. - Čo, nafarbiť ju?
Premýšľala som nad tým, že by som na ňu nastriekala veľkého vtáka.
A otázka "PREČO?" by bola teraz úplne mimo?
- Pretože nemám rada umenie, ktoré klame. - Klame?
Táto socha je falošná, nie je skutočná.
Preto je to falošné umenie.
Nie, to je Fornicelli.
Určite je. Čítal som o tom niečo.
- Áno, ale list nie. - Nie?
No, tak čo potom? Páska alebo dačo, čo majú striptéri?
Je to sadra...
ktorú tam dala komisia na popud ľudí z mesta.
Skutočne? To som nevedel.
Viedli spory o tej veci, o jej tvare.
Tvrdili, že bol ako živý.
Mal to byť Boh. Viete, to je to, čo ich sralo.
Pozrite.
Vidíte, je to hneď za listom.
Vidíte jeho...
...žilu.
Áno, ani ho poriadne nezakryli. Je to odfláknuté.
- Myslím, že ak niečo robíte, tak to urobte poriadne - Presne tak. Spraviť to poriadne.
Takže ste študentka, alebo ide hlavne o anarchiu?
- Študentka. - Ja som tiež študent.
- Aké máte zameranie? - Väčšinou vyberať študentské pôžičky.
Ale sedávam aj na pár hodinách angličtiny.
- Vy študujete umenie? - MFA.
Aplikovaná teória a kritika.
Takže toto je nejaký váš projekt, alebo...
Nie, práve som začala pracovať na diplomovke.
Je to taká veľká inštalačná... vecička.
To je dobré slovo, čo? "Vecička."
To je.
Aj tak, toto bol len... taký nápad.
Ste milý.
Nepáčia sa mi vaše vlasy.
Ďakujem...
Nie, ste naozaj zlatý, ale mali by ste si...
mali by ste niečo spraviť s tými vlasmi.
Dobre. Skúsim to.
- Náhradník vám mešká. - Áno, to je typické.
Áno, takže teraz musíte ostať na svojom stanovišti, až pokiaľ vás nevystriedajú, alebo...
Nie, nie. V čase, keď sa striedame môžem odísť a odpichnúť sa.
Poriadne nás s tým buzerujú.
No, tak to by ste potom mali ísť.
Áno.
Môžem vám zavolať?
Čo mi chcete zavolať?
Len tak...
tentoraz.
No, pozhovárať sa. Možno sa trochu vyblázniť.
Vziať vás na večeru?
Dobre.
Jasné.
Dovolia vám... vám spraviť to tu?
Čo, zjesť si večeru?
- Myslela som, biť zákazníkov. - Nie.
Vlastne na to majú veľmi prísne stanovy.
- Ale... - Aha. Silná spojka.
- "ALE." - Presne.
- Risknem to. - Dobrá odpoveď, Grasshoper.
Čo?
Kung Fu. V televízii?
Pamätáte, keď bol dieťaťom, bol tam jeden starec s falošnými kontaktnými šošovkami.
Správne!
Grasshoper.
Televíziu naozaj moc nepozerám.
Áno.
Tak, chcete to číslo?
Bože. Samozrejme.
Sakra. Nemám pero.
Ani ja nie.
- Tu. - Čo?
Dajte mi sako.
To je moje vlastné.
Nie je súčasťou uniformy. Je moje.
Dobre. Teraz ho na sebe budete mať stále.
3-3-0...
Skvelé.
Áno.
- Tak, zavolám vám? - Áno.
Rád som vás stretol... opäť.
Ja vás tiež.
Môžeš to určite povedať. Môžeš.
- Naozaj. - Stavím sa, že tvoji priatelia niečo povedia.
O 20 dolcov.
Dobre.
- Myslím, že ja to posúdiť neviem... - Každý deň sa vidíš v sprche, obliekať sa...
- Však aj ty. - Ja ťa nevidím sprchovať sa alebo sa obliekať.
Myslel som tým každý deň. Doteraz.
Ja viem. Robila som si srandu.
Myslel som, že...
ak by si... chcela.
Čo?
Osprchovať sa... a obliecť sa, vieš,...
obaja, keby si chcela.
Taktiež. Hocičo. Hocikedy byť s tebou.
To by som rád.
Spýtaj sa a možno dostaneš odpoveď.
Tak sa teda pýtam.
Potom ti bude odpovedané.
VPN. Čo?
Verejná prejav náklonnosti.
- Nerobieval som to. - Nie?
- Nevadí mi to. - Naozaj?
Koho je to starosť? Naša, nie?
Bozkávať sa, keď chceme. Milovať sa v obchode s kúpeľňami. Koho to má čo zaujímať?
Začal by som s vládou.
Prečo by mali? Sme dvaja dospelí ľudia. Vieme, čo robíme.
Myslím, že toto je najdôležitejšia diskusia od príchodu Jenny a Philipa.
- To je jedno. - Nie, myslím tým...
že by som to rád s tebou mal... ...tú diskusiu.
- A súhlasím... s niečím. - Rozumiem.
Nie, inokedy, by sme to mali prebrať.
"Inokedy."
Určite áno.
Dovoľ mi teda ísť na toaletu.
Ohromuješ ma.
A ty ohromuješ mňa.
Naozaj. Pozri sa na seba.
Je to len pár hodín jogingu.
Som na teba veľmi hrdá.
Ďakujem...
Henry Higgins.
- Čo je to? - Je to z knihy.
No, vlastne je to hra.
Nie z tej, na ktorú ideme, však?
- Nie, ideme... na Medeu. - Áno, presne tak.
Čítala som to na strednej. A páčilo sa mi to.
- Mal by som byť nervózny? - Nie, nie priveľa.
No, pokiaľ nemáme deti.
A čo ty?
Čo ja?
- Ja o tebe nič neviem. - Ale, áno vieš.
Nie. Naozaj nie.
- Odkiaľ som? - Z Illinois, blízko Chicaga.
- Znamenie. - Myslím, že blíženci.
- Blíženci, áno. - Znamená to teda, že máš rozdvojenú osobnosť?
- Nie, to znamená, že som sa narodila v júni. - Aha, dobre.
Ešte chceš niečo vedieť?
Prečo sa ti páčim?
- Čo? - Prečo by som sa ti mal páčiť?
Nie som ničím.
To nehovor, dobre? To je jediná vec, ktorú na tebe nemám rada.
To, čo na sebe vidíš alebo nie.
Skurvená neistota.
Prepáč.
- Máš ma rád? - Samozrejme.
- A zdá sa, že aj ja teba? Čo? - Áno.
- Teda, zdá sa, že áno. - Ja ťa mám rada.
- Zdá sa ti, že viem čo chcem? - Samozrejme.
- Takže mi neveríš, že viem čo cítim? - Áno... nie, máš pravdu...
Nelám si hlavu s tým "Prečo..."
keď... "Čo" je priamo pred tebou.
To boli múdre slová...
od niekoho s tak veľkým zadkom.
Pobozkaj ma...
Grasshopper.
VPN.
Myslím, že nikto netúži po tom vidieť ťa bozkávať sa, Adam.
Ahojte.
Ahoj, Phil. Ahoj.
- Ahoj. - Ahoj!
Evelyn, Toto je Philip.
- Ahoj. - Ahoj.
A jeho snúbenica, Jenny.
- Ahoj. - Ahoj.
Môžeme si ísť po lístky?
Adam, čo je to s tebou?
Schudol si?
No... možno trochu.
Nie... Ostrihal sa, alebo čo.
- V tom je to, že? - Správne.
Áno, s každého trochu.
Dobre, tak teda... poďme.
Poď.
- Povedzte mi to ešte raz. - Pod vodou.
Budeme sa brať pod vodou.
- To si zo mňa strieľate. - Presne tak ako v Life na tých fotkách.
Je to ako, tá... Kalifornská vec?
Nie. Chceli sme vyskúšať niečo odvážne.
- To by malo výjsť. - Je to bláznivé. Naozaj.
Takže, ak by sme chceli ísť s vami, museli by sme...
Vliezť s nami do nádrže, to sa môžeš spoľahnúť.
- Nie. Miláčik, myslela som, že sme sa o hosťoch bavili... - Nemali sme...
Na tejto časti sme sa ešte celkom nezhodli.
- Je to bláznivé. - Nie, ja to schvaľujem. Myslím, že je to veľmi odvážne.
No, neočakávam, že tento kamoš tu nás bude nasledovať.
- Je to ten najneodvážnejší človek, akého poznám. - Naozaj?
Rozhodne. Ach, a čo tá svadba?
Tá sa nestane. Prepáč.
Ani neviem koľko nocí som počúval,
"Ja nie. Nikdy sa nezaviažem. Nikdy."
- Ale, ale! - Počuj, nepovzbudzuj ho.
Moja izba nepotrebuje viac povzbudenia.
Bývalý spolubývajúci.
V tých mokrých šatách budete vyzerať hlúpo.
Hej, nebuď ten čo kazí párty priateľu.
Toto mohlo byť tvoje.
Phil, prestaň...
Adam a ja sme spolu chodili do triedy, ale nikdy nemal odvahu, aby ma pozval von.
Požičiavala som si od neho pero stále... stále...
a on bol celý semester úplný mních.
No, raz ho Phil vytiahol z triedy, uvidel ma
a v ten istý večer sme spolu išli na mini golf.
Nemôžem klamať. Mal som svoje pohnútky, Boh mi pomáhaj.
Boh nám všetkým pomáhaj.
No, ako som povedala, myslím, že je to skvelé.
Je to naozaj úžasné,
nájsť niekoho, kto je v týchto dňoch ochotný riskovať,
že bude vyzerať hlúpo alebo inak.
Bravo. Na ľudí, ktorí majú gule.
Na gule. Nech sa dlho hompáľajú.
Poviem ti, na čo treba mať gule.
To v múzeu, pred pár týždňami, to chcelo riadnu odvahu.
Čítali ste o tom?
Adam, samozrejme, že si čítal. Ty si na to mal dávať pozor.
Ale... Evelyn, počula si o tom?
- O penise. - Áno, počula.
Prečo šepkáme?
Pretože slovo "penis" sa u Jenny nehovorí.
Ale teraz sme u mňa, tak to môžeme zaspievať od podlahy.
Penis, penis.
Bar je zavretý. Posledné upozornenie.
- Penis, penis. - Krása.
Vážne, veríte vôbec tej sračke?
Niekto má tú drzosť a spraví takú blbosť v našej škole? To naozaj naserie.
Som umelkyňa, a tak...
- Možno by sme mohli... - Naozaj na to nemám rovnaký názor ako...
Toto nie je Berkeley. Čo to má znamenať "Som umelkyňa"?
Hmm, nič.
Naozaj to nič neznamená.
Iba, že rozumiem tomu impulzu.
- Ty... čo? - Evelyn, asi by sme mali...
Nie, nie. Počkaj, Adam. Chcem to počuť.
Aký impulz? Volá sa to vandalizmus.
- Nechce niekto dezert? - Počkaj.
Toto je dôležitejšie. Do toho.
Nemyslím si, že to bolo detská hra.
Myslím si, že to bol nejaký typ prehlásenia, niečo...
- Prehlásenia? - Áno.
Aké prehlásenie by to malo byť? Bola to pornografia.
- Nie, nebola. - Áno, bola.
Nie. Pornografia vás má dráždiť... vzrušiť vás.
- Videli ste fotku, čo sa tam vlastne stalo? - Áno, videli.
A vzrušil ťa penis?
Myslím tým, hocaký starý penis?
Robíš si srandu a o to tu nejde.
Ale áno, ide!
A čo ty, Jenn? Páčilo sa ti to, čo si videla? Rozpálilo ťa to?
Je to trochu nevhodné, dobre?
- Jediné čo povedala... - Ja viem čo na to povedala. Prečo ju to nenecháš povedať?
Chcela si povedať niečo iné? Čo?
Dobre.
Pozrite, to čo hovorím je len môj názor,
nebola to pornografia, bolo to iba prehlásenie.
Fíha, postgraduálna myseľ v praxi.
Viete, nerozumiem tomu, ako to môže byť nejaké vyhlásenie.
- Čo tým myslíš? - Je to graffiti.
To vyhlásenie mohlo byť väčšie, hlavne v meste ako je toto.
Našiel si ju na zhromaždení "Vráťte nám noc", Adam?
Ty si naozaj odporný, vieš to?
- Ako dlho ti ležal v žalúdku? - Evelyn...
Kto vie čo tým tá osoba chcela povedať. My nie.
Ale myslím si, že to bolo gesto, nejaký manifest, ak by ste...
P... p... počkať. Nemyslím si, že niekoho vták môže byť manifestom.
Môžeš si napísať manifest na svojho,
ale ten nebude prvý.
- Som si istý, že som o tom niekde čítal. - Vidíš, snažíš sa byť naozaj...
Hej, ja sa nesnažím byť ničím. Kto si do pekla myslíš, že si?
Pár dvojitých rande, a povieš mi všetko, aký som.
- To je kurva neuveriteľné! - OK, trochu sa nám to tu...
- Adam, naozaj si vieš vybrať. - Zabudnime na...
- Nebudeš predsa na jeho strane, či hej? - Nie.
Kriste! Ja sa len snažím dostať sa odtadiaľto s trochou dôstojnosti.
- Zajtra mám aj tak test. - "Prehlásenie."
Zavri kurva hubu!
Pojeb sa.
Čo ty vieš?
Myslím, že jedno spravila. To je môj názor.
Jenny, vďaka za všetko.
Áno, ako si vedela, že to bolo dievča?
Nevedela. Len som to povedala.
Bol to len odhad... len to, na akom mieste to bolo.
Vyškolený odhad.
Ty nie si...
Nesnaží sa ma strčiť do vrecka len preto, že som mladší, však?
- Dobre, mohli by sme s tým už prestať, prosím? - Adam, povedz mi nebola...
Hej, umelkyňa, ako si vedela, že žena pomaľovala toho vtáka?
Niečo je tu veľmi, veľmi podozrivé.
Ty si ale hajzel.
Ako s tým môžeš žiť?
Poďme.
Adam, ideš?
Áno.
- Stretneme sa vonku? Chcem sa len... - Dobre.
Si veľmi milý.
Veľa šťastia.
"Veľa šťastia"? Hej, pojeb sa!
No tak!
- Kde do pekla si stretol tú mrchu? - V múzeu.
Čo ťa ostrihala a vyfajčila, a teraz si jej maznáčik?
- Phil! - Nie som jej maznáčik!
Tá svadba znie skvele.
Skutočne, znie to... Áno.
Nemusíš odísť.
Bol si...
predtým vždy taký?
No...
vieš.
Plachý?
Len v tom, že so mnou žiadna nespala. To je všetko.
- No tak! - Nie, vážne.
Ty si ako... neviem,
si len tretia, ktorú som...
- Naozaj? - Áno.
Myslím to vážne.
Tie dve boli mladé.
Teda, ja som bol tiež.
Bolo to, ako byť na rande s vychovávateľkou.
Väčšinou to bolo cez strednú školu.
Takže ty si ako nepreskúmané územie.
Nechcem ťa uraziť, ale...
chcem ti len niečo naznačiť.
Áno?
Áno.
- No, tak potom je to v poriadku. - Žiadnu zo školy?
Nič vážne.
Schôdzky. Pár telefonátov.
Ale žiadna, vieš...
- Ako Jenny? - Nie, nie.
Ľutuješ to, že si ju nepozval na rande?
No...
keby si neporovnával so mnou.
Ani nie.
Nikdy nebola tá pravá...
Čo...
Vtedy som to pokašľal.
Myslím, že je to divné, zhovárať sa o tom teraz...
To je v poriadku.
Vieš, je pekne stretnúť občas niekoho... galantného.
Tak páčil sa ti dnešný večer?
Večera bola skvelá.
A ten výlet do mesta zábavný. Páči sa mi tvoje auto.
Myslela som predstavenie.
Aha, jasné.
Ani nie.
No...
to je v poriadku.
- To je dobre. - Ach, nie že by sa mi to nepáčilo. Bolo to OK.
Nemyslel si, že to bolo úžasné?
Zdalo sa mi prekvapivé, že ju poliši nezastavili a nezavreli.
Ale no tak!
- Ako ti mohlo nepripadať dojemné, čo tam robila? - Jednoducho.
Pripúšťam, že obyčajne mám rád, keď si predo mnou žena vyberá tampón.
- Je to veľmi sexy. - Nemá to byť sexy.
Ja som srandoval. Vieš to.
Bože môj, je to vyjadrením samej seba ako umelkyne, ako ženy,
osoby.
Nemohla som uveriť tomu, čo som tam videla.
- Ja tiež. - Ty si to nepochopil. To je všetko.
To nie je pravda. Len sa nezhodneme. To je všetko.
- Chcel som, aby sa mi to páčilo. - Tak prečo sa ti to nepáčilo?
Možno preto, že prstom maľovala portréty svojho otca menštruačnou krvou.
Bola... veľmi významná,
a úplne avantgardná.
Pre mňa to bolo odporné, intímne a cítil som, že to bolo niečo, čo som nemal vidieť.
Veď ona ti to dovolila.
Dovolila ti nahliadnuť do jej sveta , do jej práce,
ale divadelnou cestou.
Presne tak. Volá sa to divadlo, nie terapia.
Nie, volá sa to umelecké predstavenie!
- Volá sa to jej menštruácia! - Volá sa to "vylíž si riť"!
Teraz sme sa po prvý krát pohádali?
Myslím, že áno.
Áno, pohádali sme sa.
Paráda.
Mali by sme si to zapísať do denníkov.
- Áno. - Hej.
Môžeme sa... pohádať. To je dobré.
- Prečo? - Pretože...
teraz si to môžeme žehliť.
Bol si pred tým nervózny?
Myslím z nás, pred kamerou.
Ani nie.
- Trochu. - Prirodzene.
Áno. Nepozerajme to. Dobre? Musíme to pozerať?
- Nie, ak nechceš. - Dobre.
- Pretože si nemyslím, že na to mám chuť. - Vidíš, v tom som úplne iná.
Ja si myslím, že každý by mal vidieť ako to robia,
a ich priatelia by to tiež mali vidieť.
- A preto sa kazeta vráti ku mne. - Neboj sa všetkého.
Nebojím sa. Vôbec sa nebojím.
Len si nemyslím, že by iní ľudia mali hľadieť na môj zadok.
Akí ľudia? Philip?
Nie, to je v poriadku. Môžeš mu to ukázať.
Zošalela si?
- Prečo je tvojim priateľom? - Bože, nemôžeš sa cez to preniesť?
Len si nemyslím, že ho potrebuješ vo svojom živote.
Teda, nikto ho nepotrebuje.
Za chvíľu by si mi mohla diktovať, kto budú moji priatelia.
Áno... pripúšťam.
Naozaj sa ti dostal pod kožu, však?
Pod, do, na. Neznášam ten typ.
- Aký typ? - Ten.
- Nech je to ktokoľvek, to neznášam. - Poviem mu to.
Nie! Bože, nie. Nedopraj mu zadosťučinenia.
- A on ti ho tiež nedopraje. Ver mi. - Neviem.
Možno by mu to pomohlo, vieš, byť lepším, alebo čo.
Jediná vec, ktorá by mu pomohla, je zaraziť mu posratý nôž do krku.
Dobre, som rád, že tu nemám nejakého zajaca.
Vieš, ako to myslím.
No... nie, ani nie.
Bolo to len tým typom, to je všetko, nemám ho rada.
- Áno, aha, tomu rozumiem. - Žiadny problém.
Jasné. No myslím, že problémom bola tá časť, "nôž do krku".
Bol to len výraz.
Odkiaľ? Z Transylvánie?
Nie.
Z Príručky pre odvrhnuté dievčatá.
Áno, strana 666.
Ach, ty si ma špehoval.
Vieš čo sa stane tým, čo špehujú, že?
No, ak sú to DJ-i, tak chcú, aby stále hrali "Misty".
Skoro. Nie, ja ti to ukážem.
- Ale musíš mi urobiť láskavosť. - Čo také?
Iba sa... usmej.
Usmievaj sa do kamery...
tak dlho...
ako len dokážeš.
Jenny!
Adam! Ahoj!
Ahoj.
Ďakujem, že si prišiel. Cením si to.
Samozrejme. Ako sa máš?
Veď vieš... dobre.
Jasné.
- Veľa práce na svadbe. - To sa stavím.
Áno. Poslať pozvania, povybavovať veci.
- Naplniť fľaše. - To tiež.
- Takže do toho idete? - Stále to hovoríme.
- Čo myslíš s tým "hovoríme"? - Nie, nie, nie. Ideme.
Presne to robíme. Ja len...
-Jenny, čo? - Ja neviem.
- Ja len, veď vieš, mám starosti. - Prečo?
- Z čoho? - Čo myslíš? Z Philipa.
Bol taký, ja neviem, zábavný.
- Ako zábavný? - Ako reklama.
Proste pekný.
- Pekný? - Áno, vieš, sladký?
No a ľúbim ho. Naozaj a ty to vieš.
Ale nevedela by som ľuďom vysvetliť, prečo je sladký. Ty áno?
Ja by som nevedel vysloviť jeho meno a "sladký" v tom istom...
príbehu.
A to je to, čo mi vadí.
Možno bol taký raz, dva krát.
Ale určite vtedy, keď sme sa prvý krát rozišli a on sa stretával s inou.
- Pamätáš si to? - Áno, pamätám. S tou druhou.
Presne. S druhou Jenny.
Zavolal mi a počula som, aký bol celý stuhnutý,
od všetkej tej... miloty.
Pomaly sa vtieral, aby zistil, či som to ja alebo ona.
Bože, neznášala som to.
Možno si to všetko len namýšľam.
Všetky moje pochybnosti a hľadanie dôvodu ne...
Neponorenie sa do toho?
- Neskočiť do toho? - Bože!
Neskočiť z útesu? Zastav ma pred tým, než...
Milé, ale áno.
Možno je to ono, ale nemyslím.
Chcem sa vydať. Naozaj.
Aj keď to bude pod vodou.
A mám ho rada, a nezáleží na tom či je milý alebo nie.
Ale neverím mu, že je taký teraz.
No, dostala si ma.
Naozaj? Ty nevieš nič? Necítil si to?
Ja ho vidím len raz za týždeň na našich cvičeniach a už nie som tak blízko.
Ja viem. Len som si myslela, že by si mi niečo povedal, ak by si niečo vedel.
Ale to by som ti povedal, Jenny. Naozaj by som ti to povedal.
- Naozaj? - Áno.
Pozri, donášať na niekoho je zlé.
A ak by som niečo vedel a povedal ti to,
asi by si ma viac nenávidela, než by si mi bola vďačná.
Áno, to je asi pravda.
No, mohol by som klamať. Buď v pohode.
- No, asi máš pravdu. - To ale neznamená, že ti nemám čo povedať.
Ale nemám ti čo naňho povedať, dobre? Úprimne.
Ja...
Myslím, že by som mohol. Naozaj.
Pretože si myslím, že by si bola prekvapená...
ak by pravda vyšla na povrch.
Veď si skoro vydatá, tak prečo to všetko?
Teda... myslím vedieť pravdu.
Ďakujem.
Žiadny problém.
Tak či tak, to je všetko čo viem.
- A to je nič. - Dobre!
Bola som hlúpa.
Ak to tak cítiš, tak nie si hlúpa.
Bože!
Si úžasný človek. Vieš to?
"Úžasný"?
Ježiš, prečo ma nenazveš gayom, nech to máme za sebou?
Hej! Úžasný znamená pekný.
Nie, priala by som si, aby na svete bolo viac takých úžasných ľudí.
Naozaj. Ty ním si.
A každým dňom milší. Čo to dievča s tebou robí?
Veľa.
Je úžasná. Naozaj.
Čo sa stalo s tvojimi okuliarmi?
Ty nosíš.... Nie! Adam!
- To sú kontaktné šošovky? - Áno.
- Kontaktné šošovky. - Ach, môj Bože.
Tak toto je bývalý šampión s "páskou na nose".
To bolo iba na týždeň! Iba raz!
Ja viem, ale aj tak, musíš uznať...
Uznávam. Je to skvelé. Cítim sa lepšie.
"Lepšie". Myslím, že teraz si úplne sexy chalan.
Nie. Nie, vždy som si myslela, že máš niečo do seba, ale...
ale nepomyslela som, že by sa si ich vzdal.
Ja tiež nie.
Kto to mohol vedieť?
No, asi ona.
Stále sa s ňou chodíš, však?
Áno, ona...
Nehneváš sa na ňu, však? Všetko čo povedala v tú noc...
- Bože, nemohol som tomu uveriť! - Nie, bolo to skvelé.
Nie, naozaj to bolo skvelé. Phil niečo také potreboval počuť.
Áno, potreboval to počuť.
Dokonca niečo povedal, keď ste odišli.
Teda nie, že by cítil vinu...
ale niečo, čo by sme od chalana rady počuli.
- Naozaj? Čo povedal? Som ohromený. - To som bola aj ja.
- On si to len zahral. - Pamätám si to len matne.
Obaja to hrali.
Neskôr povedal niečo také ako,
"Mohlo to byť aj horšie."
Nie je to úplné priznanie.
Nie, ale preňho je to mnoho.
A čo potom povedala ona?
Máš pravdu.
Hej, jej prostredné meno nie je Jenny alebo tak, však?
Nie, aké šťastie.
Nie, je to Ann.
Evelyn Ann Thompson.
Pekné, však?
Eat?
Čo?
Eat. To sú jej iniciálky.
Skratka jej mena je E-A-T.
- Hej, to je zlaté. - Bože, ty si mimo.
Ja viem. Je to patetické, však?
Trochu. Ale pekné.
Nie, nezačínaj znova!
Čo to do pekla je?
- Čo je to? - Čo?
- Ty si si prestal obhrýzať nechty? - Áno, už je tomu pomaly mesiac.
- Nehovor mi, že ona... - Je to tak.
Dala mi na ne nejaké svinstvo a ja som prestal.
Ty máš nechty! To je šialené!
Ani nie.
Celý čas, čo ťa poznám, teraz sú to už tri roky...
vyzerali tvoje prsty ako surové mäso.
Boli strašné.
A ty si teraz prestal. To dievča je mesiáš.
- Prestal som s tým už predtým. - Tak na hodinu.
Mám rada tú ženu.
Ja tiež.
Áno, to vidím.
Naozaj by si mi povedal, keby si niečo vedel?
- Áno, povedal. - Dobre.
Bože, kedy si sa stal takým rozkošným?
Sakra.
Hej.
- Čo to bolo? - Ja neviem.
Nie som si istá.
Prepáč.
Nie. To nemusíš. Ty prepáč mne.
Ja som žena s prsteňom na ruke.
Áno, je to... prsteň môjho priateľa.
Dobrý postreh. Vďaka za pripomenutie.
Niet za čo.
Do paroma!
Nie počúvaj, nebolo to kvôli...
vieš, mojim obavám a strachu, tomu, čo teraz cítim k Philipovi.
- Nebolo. - Dobre.
- Jednoducho sa... - To stalo.
Presne tak.
Chcela som to spraviť už dávno.
Tri roky.
Ja tiež.
Teraz to zoberieme so sebou na pláž a tam to pochováme.
Alebo nie?
Áno. Samozrejme.
Nechceš to spraviť?
Pochovať to?
Áno. Alebo...
Nie. Nie, o tom sa rozprávať nemôžeme.
Ani len povedať...
Bože. Nemáš v aute lopatu?
Neviem, asi nie.
Ale... mám tu auto.
Môj bicykel je tam tiež.
Takže potom... by bolo dobré ak by sme šli...
na pláž.
Tiež si myslím.
Dobre.
No tak. Mali by sme to ísť pochovať.
Na pláž.
O koľkej povedali?
- O 10:30. - Teraz je 10:50
Žiadne strachy. Vždy čakáš u doktora v čakárni.
Ja viem. Ale v robote mám byť od 12:00.
Dnes?
Áno, spomínal som ti to.
- Nie, nespomínal. - Áno, spomínal.
Každú stredu pracujem.
- Naozaj? - Áno, každú stredu.
To je v poriadku. Môžem meškať ak musím.
- Si si istý? - Áno.
Nenávidia to, ale niečo vymyslím.
- Alebo môžeme ísť. - Nie.
Chcem to spraviť.
No kto by nechcel utratiť kopu peňazí, aby mu uštipli z nosa?
Aj tak sa s nimi budeme len rozprávať. To je všetko.
- Cítim sa zvláštne, keď si pomyslím... - Ľudia to robia stále.
Hlavne tu.
Správne. Nie, máš pravdu. Máš pravdu.
- Nikdy som si nepredstavoval samého seba ako jedného z nich. - Ja som jednou z nich..
- Čo? Nie si. - Pozri sa.
Kam?
- Nič nevidím. - Presne.
Ty máš spravený nos? Naozaj?
Od šestnástich. Darček k narodeninám od rodičov.
- Pozorné. - Žiadala som o to. Vyzerala som hrozne.
Židovská stráň, tak ma volali v Lake Forest.
Široko ďaleko jediná zjazdovka.
- Tomu neverím. - V tom je to, nie?
- Mohla by si mi aj klamať. - Aký by to malo zmysel?
Aby si ma sem dostala. Aby si videla lietať kusy môjho mäsa.
- No po tom čo viem, by si mohla byť sadistka. - Hej, prestaň zo mňa robiť strašiaka.
Bože, zvládli to vynikajúco.
Počkaj. Voláš sa Thompsonová. To nie je židovské meno.
Z matkinej strany, ty hňup.
Preto som židovka. Zaslobodna sa volala Tessmanová.
Nemusíme tu ostať, Adam.
Nie, to je v poriadku. Teraz si ma rozveselila.
Je to kozmetická zákrok, nie korekčný.
Veľa ľudí si ho dáva spraviť. Nič to nie je, sľubujem.
No, ak je to kozmetická úprava, možno by som si ho mohol trochu prepudrovať.
Myslím, že budeš vyzerať super.
Máš dobrú tvár.
Vlastne aj pekný tvar nosa,
ale je tak trochu ako...
- Čo? - Žiarovka.
Na konci, myslím... No, nie je ako žiarovka, ale viac ako...
Nie, rozumiem. Je to Rudolfov efekt.
- VPN. - Presne tak.
Môžem ísť na pánske záchody?
- Vyzývam ťa. - Sklapni.
- Myslím to vážne. - Je to moja posledná večera, alebo čo?
Manželská návšteva predtým ako ma natiahnú a rozštvrtia?
Nebuď morbídny. Je to len mäso.
Áno, viem, čo tým myslíš.
Je to len mäso.
- Nie je to vôbec morbídne. - Nie je.
Okúsal si si viac kože okolo nechtov...
než by doktor mohol vziať z tvojho nosa.
To je pravda.
Ako si prišiel k tej jazve na chrbte?
- Akej? - Áno, tej vyvýšenej.
V prvej triede do mňa nejaké decko hodilo bodák.
- Stehy? - Áno, 33.
A je to hrozné? Kvôli tomu si zmrzačený?
No... nerád sa vyzliekam.
Čo je zlé na jazvách?
Nič.
- Skúsila si si... - Nie. Naozaj, nie.
Trochu som sa porezala, len aby som na seba upútala pozornosť ako teenager,
ale nikdy som si nechcela prerezať žily.
Takže kvôli tomu sa ti moja ruka nepáči, alebo nie?
Nie, vôbec nie.
Mám rad tvoju ruku. Je nádherná.
Sú ako kruhy na strome.
Značia obrovské skúsenosti, to z nás robí výnimočných.
- To vidím. - A o to ide.
Predstava, že budeš operovaný.
- Je to skúsenosť. - Ja viem.
- Som z toho... - Čo? Nervózny?
"Je to vzdialená, vzdialenejšia vec, akú som kedy urobil."
Alebo tak nejako. Je to z knihy?
Áno. Od Dickensa.
Takže...
neideš tam?
Kam?
Na toaletu?
Čo ak zavolajú moje meno? Vážne.
Čo ak?
Cítim problémy...
ktoré by som po tomto možno nespravil.
- Choď už. - Dobre.
- Môžem ti potom niečo ukázať? - Čo?
Ach, nič. Nie...
len niečo malé, čo som spravil... pre teba.
Počkaj. Ukáž mi to teraz.
Nábožensky je to zakázané.
- Pekné, však? - "Zjedz."
Nechaj ma hádať. Nemal si na slovo "ma."
Nie, ty trdlo.
To sú tvoje iniciálky.
Páči sa ti to?
Páči.
Páči sa mi to.
Vážne. Vyzerá to dobre.
Zavri hubu. Prídeš neskoro a ešte si zo mňa robíš srandu.
- Nie. Vyzeráš vynikajúco. - Phil.
Vyzerám ako hokejista.
Áno, ale perfektný hokejista.
Čo si si to vlastne spravil?
Spadol som.
No tak.
Čo? Vážne.
Rozprávaš ako zbitá manželka.
- Spadol som. - To nie je smiešne.
Áno, je. Je to veľmi smiešne.
Teda nie je smiešne to, že niekto lomí manželku,
ale to, že tak vyzeráš... to ma rozosmialo.
Tak sa to stalo. Zakopol som a spadol... nič na tom nie je.
- Naozaj si spadol? - Áno.
Zakopol som, keď som išiel na... veď vieš?
Nie. Kam?
Tam... Buchol som sa o okraj...
- Vieš. - Nie. Ten "okraj" mi nie je jasný.
Kľučky... kľučky na dverách.
- Naozaj si sa potkol? Naozaj? - Áno. Bože.
Aha.
Dobre.
Prečo si povedal to, "aha"?
- Čo, neveríš mi? - Nie, ja len...
Videl som tvoju priateľku,
možno to bolo minulú stredu.
Nebol si na vyučovaní. Pýtal som sa jej či si v poriadku. To je všetko.
Áno? A?
Povedala áno, ale že si sa dával dokopy po nejakej operácii či čo.
- Čo? - To čo som povedal aj ja.
No a potom povedala niečo, že to vlastne nebola skutočná operácia,
len nejaké vec, čo ti spravili, nejaký zákrok."
Tak to bolo. A tak som si myslel...
Neviem, ale to je jedno.
Poranil som si ho. Naozaj. Buchol som... Doma som si doňho poriadne buchol.
A preto som musel ísť ku doktorovi, nech sa mi naň pozrie, ale neoperoval ma.
- Kde si ju stretol? - Neviem.
V Starbucks alebo tam... možno v obchoďáku.
Ona kávu nepije.
Tak to potom bolo v centre.
Myslím, že v Record City.
- Čo, bojíš sa, že ti ju ukradnem? - Nie..
- Bože. Nebuď taký... - Ver mi.
Bude to v poriadku.
To rád počujem.
Áno.
A...
povedal by si mi, keby sa niečo vážne dialo.
Samozrejme.
Hej, čo sa deje?
Sme kamaráti, nie?
- Prišiel by si za mnou. - Načo?
- Phil, čo sa... - Jenny mi to povedala.
Čo ti povedala Jenny?
Bozkávala sa s tebou!
Asi sa cítila na prd.
Asi týždeň som vedel, že sa niečo deje.
- A potom mi to konečne povedala. - Áno spravila to.
Spravila to, ale nič to nebolo.
Nemyslím tým, nič. To nie.
Neznamenalo to nič. Pre nás v tom nebol žiadny zmysel.
- Pre "nás"? Takže ty už rozprávaš aj za ňu? - Už sa to stalo.
Pre mňa. Pre mňa sa to nestalo. Bolo to len...
A to je všetko čo povedala?
- Nehovor mi, že je niečo viac. - Nie. Bože, nie, nič viac. Nie.
To je v poriadku.
Správal som sa divne.
Celá tá vec... okolo manželstva... je to divné...
Je to moja chyba.
Prepáč.
Je to lepšie, ako by som mal bozkávať ja teba.
- Zásah. - Žiadny jazyk, hej?
- Ježiš! - Ja sa len pýtam.
Nie. Prosím.
No už je 15:10.
Maj sa, Romeo.
Kde máš sako?
Čo?
Dobre, je... toho na mňa veľa.
Menčestrové sako?
Vyzeralo ako drevorubačský kabát.
Neviem.
A táto... vecička od Tommy Hilfiger-isha.
- Odkiaľ ju máš? - Z obchodu. Kúpil som ju.
- O čo tu ide? - Vyzerá ako pršiplášť.
Jej sa páči. Je obojstranná.
No, nie je to krásne?
Chcem len vedieť, či sa páči tebe?
- Je v pohode. - Aha... tak sa ťa niečo spýtam.
Máš ešte stále to staré sako, alebo ťa prinútila vyhodiť ho?
- Koho to zaujíma? Bože... - Čo?
Vyhodil som ju, dobre? Vlastne sám od seba.
- "Sám od seba." - Nič na tom nie je.
Kamoško, nehovor, že "na tom nič nie je."
Ja som ťa prosil, aby si ho vyhodil, od prvého ročníka.
Prepásol si nám obom kopec schôdzok len kvôli tej jednej veci, ok?
Ty si ju mal snáď od narodenia. Dobre? Tak mi sprav jednu láskavosť.
Nepredstieraj, že táto bundička a váha...
...a tieto Jon Bon Joviho vlasy nie sú ničím.
Pretože, ak sa to stane rutinou, budeš ako zasratý pán Rogers.
Je to len sprostá bunda, Phil!
Vypadni. Choď na hodinu.
Aha, dobre. Dobre.
A dúfam, že keď sa stretneme na budúce, spoznám, kto do pekla si.
Ach, áno? A ak nie, tak ty a Evelyn sa môžete premávať do Rock City a kecať.
Hej! Nechcel som počas tohto rozhovoru zachádzať do hlbokých morálnych otázok.
Dobre, Romeo?
Možno mám skurvene veľkú hubu, ale aspoň si to nechám pre seba.
Je čas ísť? Aha?
Dobre. Tak sa maj, kamoš!
Máš moju posratú tašku!
Vážne, ja musím do školy!
- Všetko je v poriadku? - Áno, veď vieš, v poriadku.
A ty?
Vlastne veľmi dobre. Študujem, pracujem na svojom diele.
Pracuješ na tej veľkej veci.
Na dizertačnej práci.
- A ide ti to dobre? - Áno.
- O čom to vlastne je? - To som nikdy nepovedala.
Aha... tak preto.
Presne tak. Je to taká sochárska... vec.
Milé.
Myslím, že to čo si spravila s Adamom... ... je naozaj výborné.
- Čo som spravila? - No, veď vieš, zmenil sa.
- To je pravda. Zmenil sa. - Samozrejme. No nemyslela som si, že ty...
- Ja viem. Ja len hovorím, že to spravil on. - Správne.
To vždy hovoria, nie je to tak?
Čo?
- Kto sú to "oni"? - Vieš, ako v Cosmopolitane,
keď sa ťa pýtajú tie otázky, ako by si chcela zmeniť svojho chlapca.
Teraz na mňa naženieš všetkých vedcov.
Je to pravda, nie ja to tak? Takmer každý, s kým som chodila,
ak by sa na nich dala zmeniť čo i len jedna vec...
hoci aj, aby prestal nosiť okuliare celý čas na vlasoch,
potom by boli perfektní.
- O to tu ide, však? - O niečo také.
Alebo ide o to, že sa oňho starám.
Phil má šesť tých "vecí", ale je to o tom istom.
Áno. Koľko rokov má Phil?
No, on Phil... šesť vecí, aby bol úžasný.
Hej.
- Ahoj, Evelyn. - Adam. Ahoj.
Jenny. Nevedel som, že...
Pozvala som ju.
Tvoja nová bunda sa mi páči.
- Phil mi o nej hovoril. - Ach, áno... je...
nová.
A tvoj nos... Bože, si v poriadku?
Samozrejme. To nič nebolo.
Spadnúť nie je nič!
Už vyzerá dobre.
- Tak... - Tak teda vystúp.
Objednali sme ti... džús.
- Ty nepiješ kávu. - To nie je káva, je bez kofeínu.
- Ale stále je to káva. - Zásah.
Tak teda pijem kávu. No nemám rada kofeín.
Jenny práve spomínala, že si myslí, že vyzeráš skvelo.
Teda, to čo si so sebou spravil.
Áno?
- Ďakujem, Jenny. - Myslí si, že si teraz perfektný.
- Však, Jenny? - To som nepovedala.
Nie. To je pravda. Preháňam. Povedala... citujem...
"Zmenil sa", ale myslela, že k lepšiemu.
S tým súhlasím. Zmenil som sa.
- A... ďakujem ti, ešte raz. - Niet za čo.
Ja si tiež myslím, že si sa zmenil, Adam. Veľmi.
Áno? Ako to?
Teraz si krajší...
silnejší a viac sebavedomejší a...
viac prešibanejší.
- Prešibanejší? - Asi tak.
Musela to spraviť tá mláka, čo si spravil.
Prepáčte. Uniklo mi tu niečo?
Nie som si istý. Evelyn, čo sa deje?
Nič. Absolútne nič.
Niekedy je ma ťažko prečítať, viete, keď žartujem.
- Je to veľmi ťažké. - Ale ja len... žartujem.
Adam veľmi zle spadol a rozbil si nos, ale teraz je už v poriadku.
Vidíš? Celkom dobre sa to uzdravilo, nemyslíš?
- Áno. - Nechcete nejaký šalát alebo niečo?
- Som hladný. - Ja nie. Jenny?
- Tiež nie. - Si hladná?
Tvoj nos vyzerá... Koľko si schudol?
Nie tak veľa.
9,5 kilogramu. Sledovala som to. Je to tak?
- "Sledovala"? - Jeho denník... a zaznamenávala jeho pokrok.
Naozaj? To je perfektné.
- Príbeh z Cosmopolitanu v priamom prenose, čo? - Áno.
Už mi to tu uniká.
Tiež si tam spomínaná, Jenny.
Kde? V Adamovom denníku.
Toto je len začiatok, ale ja si myslím, že si to ty.
Evelyn. Dva krát som sa pozerala.
- Si vedľa niekoho, známeho ako "milá čašníčka" - Ako to?
- Adam? - Nie si.
- Niečo o stretnutí a ceste až k tvojej "krásnej štrbinke." - Čo to rozprávaš?
- Už je dosť neskoro. Už naozaj musím ísť... - Nechoď. Prečo to robíš?
Chcela som sa len porozprávať o tom bozku.
- Prečo by sme sa o tom nemohli porozprávať? - Nehodí sa to, dobre?
- Povedal si jej to? - Nie. Nie, nie. On nie.
Ale Philip mi to povedal. Stretli sme sa a povedal mi o tom všetko.
- Zbytok mám z denníka svojho milého. - Vymýšľa si.
Počkaj. Philip ti povedal o našom rozhovore? Kedy?
- Čo ti ešte povedal? - Veľa vecí.
Bol veľmi ukecaný, keď si ho... vytočila.
- Tomu neverím. - Evelyn, prestaň s tým, dobre?
- Ak si nahnevaná na mňa, dobre, ale toto nie je... - Veď sa len rozprávame.
Dobre. Keď chceš... Tak do toho.
- Adam si niečo asi napísal do denníka. - Ale ja nie!
Čo chceš počuť? Bozkávali sme sa.
Nie. Nie, nie. Ja som to vedela.
Prepáč. Zmiatla som ťa.
Ja som myslela môj bozk... s Philipom.
- Čo? - To je kravina.
Nie. To je odplata.
Teda ak mi nechcete povedať ešte niečo, teda niečo zaprieť.
- Ty sa s Philom nestretla. - Tak sa ho opýtaj.
- Povedal by mi to. - Asi nie.
Odchádzam.
Idem, dobre?
Uvidíme sa.
Prídete na moju prezentáciu, však?
No... povedala si, že prídete.
Dobre.
- Bolo to hrozné. - Ja neviem.
Nemohla som jej povedať, že som mu ho vyfajčila.
Žartujem.
- Nemala si právo strápniť ju tak. - Má priateľa, ktorý stojí za hovno.
- A teraz to vie. - Ale aj tak, je zlé jej ublížiť.
- A mne tiež. - Áno, poďme sa porozprávať o tebe.
Volala mi, dobre? Chcela sa stretnúť a...
pozhovárať sa o Philovi, a potom...
A potom si ju spravil. Spravil si najprirodzenejšiu vec na svete.
Bola so chyba, dobre? Ja to viem.
Chcem len pravdu. Povedala som ti, čo som spravila ja.
Myslíš si, že som ho chcela pobozkať? Spravila som to len pre efekt.
Pýtam sa ťa, Adam. Čo sa ešte stalo?
Zaslúžim si to vedieť.
Nič.
Vydržíš s tým žiť?
A som rada, že som počula o tvojom výlete.
- Stretneme sa budúcu jeseň. - A čo som mu mal povedať?
- Pravdu! - Č...
No tak.
Pozri, vypočul som si sračky na moju bundu.
To mi vždy ľudia hovoria. "Čo je to s tebou?" "Čo sa deje?"
- Nemôžem povedať, čo som naozaj spravil. - Čo? Ty si spadol!
Čo tu robíme?
Si zo mňa unavený? Je to tak?
Bože, nie!
Ja to nechápem.
Nechcem znieť staromódne, ale...
- ale si krok k tomu, aby si so mnou vyjebal. - To by som nikdy nespravil.
Keby nebolo jej, keby nebolo...
tej "milej servírky" v tú noc.
Nepomyslel by si si, že to viem, však?
Ten ukecaný rozhovor a tri doláre prepitné.
Nebolo to nič.
Nikdy o nič neide, pokiaľ o niečo nezačne ísť.
Bože! Nabudúce mi povieš, že chýba ten kapesník s jahodami.
Nerozumiem tomu prirovnaniu.
Evelyn, prosím.
Evelyn.
Spravím čokoľvek, čo chceš.
Viem, že to čo som spravil bolo zlé. Naozaj. Pokašľal som to.
Tak mi povedz, čo mám spraviť a ja to spravím.
Ja... ja... nechcem ťa stratiť.
- Si si istý? - Som.
Milujem ťa.
Hocičo, čo poviem?
Hocičo.
Skonči s nimi... ako s kamarátmi, s oboma.
- Čo? - Žiadne vysvetľovanie.
Už sa s nimi nikdy nestretni ani neprehovor, nikdy!
To chcem.
To bude dôkaz toho, čo ku mne cítiš.
- A ak nie? - No... tak to budeme musieť ukončiť.
Posledná odpoveď?
Vyberám si teba.
Vyberáš si dobre...
Grasshopper.
Adam.
- Ahoj. - Phil.
- Ako sa máš? - Takže...
čo, ty mi teraz nedvíhaš telefón?
- Čo? Nie, ja... - To je v poriadku. Rozumiem.
Celá tá... vec.
Mal som priveľa práce.
Hej, ako chceš.
- No, mal by som si ísť chytiť sedadlo. - Vydrž. Hej!
Kde "horí"?
Čo? Nie....
Nie. Chcem len... dobré miesto...
- Kde je Jenny? - To je sranda.
- Prosím? - Človeče, no tak.
Rozišli sme sa, vykašľali sme sa na to. Vedel si to.
Nie. Ne... Kedy?
Asi pred dvoma týždňami, hneď po...
...veď vieš. - Ty a Jenny... Tomu nemôžem uveriť.
Ver tomu. Myslím, že v ten deň prišla od vás.
Vtedy... si sňala prsteň,
vzala si CDčka... a odišla.
- To mi je ľúto. - Chcel som z toho vycúvať.
To vieš. Ale ak raz začneš plánovať...
vyberať obrúsky a všetky tie krámy...
je asi lepšie spraviť to.
- Neviem, čo na to povedať. - Nerob si s tým ťažkú hlavu.
Nevidel si ju, však?
- Nie. - Dobre.
Bude to dobré, čo?
- Jenny. - Adam.
- Ahoj. - Ahoj, Phil.
Je mi vás... ľúto.
Chlapče, ty si nič nenecháš pre seba, však?
- Teda, príležitostne asi hej. Mám pravdu? - Čo?
Nikdy sa nezmeníš. To je to.
- Ach, a Phil? - Áno?
Okuliare vo vnútri naozaj potrebovať nebudeš.
- Čo je to s ňou... - Ešte to nie je, oficiálne.
Kurva. Čo už narobíš?
- No, tiež by sme si asi mali ísť chytiť miesta. -Chyť dve pri východe.
No, možno by sme nemali...
Vieš, Jenny a...
Ako chceš. Opatruj sa.
Môžem...
Dobré popoludnie.
Ďakujem, že ste sem dnes prišli.
Je stred posledného týždňa a som si istá, že...
každý kto študuje na záverečné skúšky...
by si vybral stráviť čas mimo školy - v škole.
Vizuálna časť, ktorá doprevádza tento absolventský projekt...
je umiestnená vo výstavnej galérií na náprotivnej strane....
takže ak dnes nezostanete na...
punč a koláčiky...
prosím zastavte sa tam a pozrite sa na vaše... "možnosti".
V poriadku, to bola tá nudnejšia časť.
Skoro som zabudla.
Je to čisto osobné... možno by som to nemala robiť...
ale tu v Mercy len mrhám svojim časom,
tak mi to prosím doprajte.
Pred dvoma dňami som dostala... zásnubný prsteň,
a ešte som tomu človeku nedala odpoveď.
A tak to chcem spraviť dnes. Tu je.
Je to nádherný kameň...
je nádherným gestom z tvojej strany...
z mnohých dôvodov.
Než to tu skončím,
sľubujem ti, že odpoveď dostaneš.
Môj recenzent mi dal túto radu pred piatimi mesiacmi.
"Snažte sa spraviť umenie,
ale zmeňte tým svet."
A tak, ako dobrá a poslušná študentka,
som sa to rozhodla spraviť.
A v tomto duchu, vám predstavujem moju najnovšiu prácu.
Je to ľudská socha...
na ktorej som pracovala posledných 18 týždňov...
a na ktorú som veľmi hrdá.
Nemá pomenovanie,
takže myslím... dúfam,
že bude pre každého z vás znamenať niečo iné...
a úprimne... pre každého, kto ju uvidí.
Môžem poprosiť svetlo.
Tvár som upravila ako na MTV.
Toto je obrázok "predtým". Mala som spolužiaka, spolu sme šli...
do Pizza Hut blízko diaľnice.
To bolo naše prvé oficiálne stretnutie...
po tom, ako ma pozval v práci na rande...
bolo to neprípustné tak som mu to povedala.
A bolo to presne tam, kde som ho prehovorila na jeho prvé vegetariánske jedlo.
No, ako vegetarián...
špenát s hubami a cestovinami môže.
A taktiež si dal šalát.
Potom mi povedal, že to preňho veľa znamenalo...
a to započalo moje systematické pretváranie...
alebo formovanie, ak chcete...
mojich dvoch veľmi poddajných materiálov, ktoré som si vybrala...
ľudského mäsa...
a ľudskej vôle.
Obávam sa, že tu nešlo o lásku alebo súcit...
alebo záujem.
Bol to len jednoduchý prípad,
"Môžem... trochu zmeniť bytosť "X"...
iba s použitím manipulácie ako špachtle?"
Uistila som sa, že nič nebolo vynútené...
počas našich schôdzok alebo spoločných sedení...
Nemôžem v skutočnosti povedať, že to pre mňa boli schôdzky,
hoci ilúzia schôdzok bola nevyhnutná...
a bola to len jeho slobodná vôľa, ktorá stála za každým rozhodnutím.
Návrhy som...
prezentovala ilúziou záujmu a...
túžby,
ale nikdy som nepovedala, "musíš to spraviť."
Ani raz.
Máte nejaké otázky?
Zistila som, že so správnym prehováraním... áno, prehováraním,
často i sexuálnej podoby a často na verejných priestranstvách, docielim...
zdokonalenie vnútrajška mojej sochy...
tak ako i jej povrchu.
Zistila som...
že vytváram silnú morálnu dvojzmyselnosť...
v ktorej môžem odhaliť len malé stopy minulého,
ktoré boli často v priamej úmere s množstvom vonkajšej premeny.
To znamená, že keď sa môj objekt stal krajším...
pevnejším a viac sebavedomejším,
jeho činy sa stali čoraz viac a viac...
no...
...spornými.
Navzdory lekárskym radám,
si nechal upraviť tvár...
- a trval na tom, aby tí okolo neho vedeli, že... - Čo?
iba spadol.
Taktiež začal podvádzať svojich priateľov i mňa
s väčšou sexuálnou voľnosťou počas tohto obdobia...
kedy dokazoval zvýšený záujem o iné ženy.
Mimochodom, mal vzťah so snúbenicou svojho najlepšieho priateľa...
a stále pred nami zatajuje detaily toho incidentu...
až do dnes.
Navyše...
bol ochotný vzdať sa svojich priateľov, keď som ho požiadala...
žil ďalej bez ďalších kontaktov...
po zmienenom stretnutí...
vedúc ma k ďalšiemu predpokladanému previneniu...
so spomenutou dievčinou.
Toto je choré!
Nazývam tento akt morálne sporným...
pretože sa mi zdá byť motivovaný, prinajmenšom podľa môjho názoru,
tak nevinnosťou ako ako aj jeho citmi ku mne.
Potom, ako vidím, sa úplne...
pretvoril v inú osobu.
A teraz, otvorte akýkoľvek módny časopis,
prepnite na akýkoľvek program,
a svet vám povie, že iba on sa stal...
zaujímavejším, žiadanejším, normálnejším.
Jedným slovom,
lepším.
Je žijúcim a dýchajúcim príkladom...
našej posadnutosti povrchom vecí,
ich tvarom.
Nie je to zlé, však?
Bol to celkovo... zarážajúci a...
nepredvídateľný sled udalostí, ale...
samozrejme, ja to prijať nemôžem.
Ďalšie obrazy si budete môcť prezrieť...
keď budú vystavené.
Sama necítim ľútosť,
nemám výčitky svedomia za svoje jednanie,
predstierané emócie, nič z toho.
Vždy som stála za jedinou a jednoduchou predstavou...
že som umelkyňa, a iba to.
Je to... iba umenie.
Možno máte iný názor,
inak to cítite.
To vítam.
Odlišnosť je dobrá,
väčšia, dokonca podstatná.
Iba ľahostajnosť je podozrivá.
K ľahostajnosti len toľko...
"Pojeb sa."
A v tom duchu, vám dnes ponúkam bezmennú sochu...
a doprovodné materiály.
Ďakujem vám.
Moralisti...
nemajú miesto...
v galérii umenia.
Nebolo tam veľa umelcov, čo?
NEĽÚBI MA
Ahoj.
Som rada, že si sa zastavil.
Vonku sa nemôžem ukázať,
- takže je to logické. - Pozri, Adam, ja to viem...
Prosím... nazývaj ma "to".
alebo "bezmenný."
Pomôže mi to udržať si nadhľad.
Ja viem, že je toho na teba veľa ale ja...
Aha... áno.
Práve teraz mi prišla na um tá vec od Gregora Samsu a...
Viem, že moja práca bola založená na tom, že nebudeš vedieť o čo ide.
- Je mi to ľúto. - Tebe to je ľúto.
To je vynikajúce. Zdá sa, že som musel zapôsobiť, aby si to povedala.
Nie je mi ľúto, nie to, čo som spravila.
Cítiš sa len zle preto, že si nahnevaný.
Seriem na teba!
Ale veď ty si ma osral, veľa krát.
Chceš si to pozrieť? Len si zober stoličku.
Kurva. Ty si vážne vypatlaná.
Počúvaj, čo hovoríš, Adam. Nikdy si tak nerozprával.
- Aha... a za to dostaneš tiež kredit, čo? - Nie.
Všetko si to robil z vlastnej vôle. Krásavci majú vždy nevymáchané huby.
- Myslia si, že ich to robí krajšími. - Áno?
Tak mi teda povedz , aký zlatý je tento chalan.
Pojeb sa!
Ty bezcitná piča!
Tak hovor. Do toho.
To si o mne myslíš. Môžeš mi povedať, čo som spravila zle.
Ak som niečo zlé vôbec spravila.
Nezdá sa ti to ako zlé?
Ty nevieš o čo tu ide.
Ak by si tu dnes nebol,
nepočul by si všetky tie veci, nebol by si stále šťastný a...
čakal na mňa doma, dúfajúc, že to dobre dopadlo a chcel sa milovať?
- O to tu nejde. - Ale áno, ide.
Všetko to, čo sme robili, bolo pre teba skutočné. Pretože, to skutočné bolo.
Pre mňa nie. Pretože to nebolo.
Všetko je subjektívne, Adam... všetko.
Poviem ti niečo skutočné. Mal by som ťa zažalovať.
Mohol by si to skúsiť.
- Ja by som to riskla. - Áno.
To je pravda, riskla si to.
Čo tu robí toto?
Stálo len 4 doláre v Goodwille.
Prečo si to kúpila?
Len aby som ťa mala...
celého.
Dobre.
Už to do pekla nemôže byť horšie?
Ak chceš, aby ľudia zízali na moje staré ponožky ...
a zaondené plachty... tak do toho.
Ja "to nechcem".
Je to moja práca, Adam.
Vrátim ti všetko, čo budeš chcieť, hneď ako skončím.
Ten prsteň by bol dobrý.
Bol mojej babičky.
Postarám sa oň.
Dobre.
- Si na mňa nahnevaný? - Ja?
Nie. Užili sme si kopec zábavy, nie?
- Áno. - Ale to je subjektívne.
- Presne tak. - Sprav mi láskavosť?
Neklam samú seba, že to čo robíš je umenie. OK?
Je to zvrátený skurvený vtip, ale umenie to nie je.
- Je to tak? - Áno.
A ak sa mýlim...
teda, ak by som to tu úplne nepochopil,
a nejako to prehnal...
všetky tvoje posraté malé neurózy zo všetkých ľudí sú vlastne to umením,
tak by si si mala uvedomiť, že všetko to má nejakú cenu.
Dobre, tak teda...
ty tvrdíš... že by som mala byť lepšou osobou?
To chceš povedať?
To je to, áno.
Lepšou než si... ty?
Nie.
Len lepšou.
Aha.
Povedz mi...
len jednu vec.
Áno?
Bolo niečo z toho pravdivé?
No... tá operácia nosa...
alebo Lake Forest?
Dievčenské meno tvojej matky?
Jediná vec, ktorú si mi povedala?
Nie.
A tie jazvy...
To bol iný projekt.
Chápem.
Prepáč.
Mala by som...
asi ísť.
Prídeš?
Nie, ešte nie. Nerob si starosti. Nerozmlátim ti to tu.
Žiadny sprej...
Iba vtedy...
v tú noc v mojej posteli, keď si sa nado mňa naklonil...
a pošepkal si mi do ucha... pamätáš?
- A ja som ti pošepkala tiež. Povedala som... - Pamätám si to.
Myslela som to vážne.
Naozaj.
- Áno? - Áno.
MILUJE MA
NEMILUJE MA
MILUJE MA
NEMILUJE MA
MILUJE MA
NEMILUJE MA
MILUJE MA
NEMILUJE MA
MILUJE MA
NEMILUJE MA
MILUJE MA
for SSG-2oo3 ..::ssg-2oo3@post.sk::..
SK SUBTiTLES by tEnCo
RELEASED 24/1o/2oo3
>>>Enjoy OUR releases<<<